ParlaMint-HU_2014-06-19-interpellation-IC7_157	[[BANGÓNÉ BORBÉLY ILDIKÓ (MSZP):]] Tisztelt Államtitkár Úr! Vége a tanévnek, és ezzel vége az óvodai, iskolai étkeztetésnek is. A szerencsésebb helyzetű családok ilyenkor meg tudják oldani gyermekük étkeztetését, de a szegényebb, rászoruló családok gondban vannak. Ezen a helyzeten tudott segíteni a nyári szociális étkeztetés, amit az MSZP-kormány vezetett be. 2002-ben még 200 millió forintot fordítottunk rá, a ciklus végére viszont 2,4 milliárd forintot, amelyből 120 ezer gyermek részesült támogatásban a nyári szünet összességében, 54 napon át. A Fidesz az elmúlt négy évben azonban nem emelte ezt az összeget, csak 2014-ben, a kampány alatt 240 millió forinttal, ami csupán 110 gyermek étkeztetését oldja meg [[Közbeszólások a kormánypárti padsorokból: 110?]] Ráadásul eközben megnehezítették törvénymódosítással a hozzájutását ennek a támogatásnak. Olyan feltételeket írtak elő ugyanis a pályáztatás során, amelyeket számos önkormányzat nem tud teljesíteni. A problémát jelzi, hogy 2010-ben még 2400 település pályázott a nyári szociális étkeztetésre, ezzel szemben 2013-ban már csak 1170 település vett részt a programban. Pedig a rászoruló gyermekek száma egyáltalán nem csökkent, hanem még nőtt is. Ezt igazolja az a nemrégiben megjelent kutatás is, amely szerint az OECD-országok közül a második legrosszabb helyen állunk a gyermekek nélkülözését tekintve. Kiderült, hogy majd' minden második családnál előfordult az elmúlt egy évben, hogy nem tudták a szükséges élelmiszert megvásárolni maguknak és családjuknak. Érdemes kitérni arra, hogy maga a kedvezményes étkeztetés hány gyermeket érint év közben, amikor elvileg rendszeresen jutnak hozzá a napi többszöri étkezéshez a gyermekek. 2009-ben még nagyjából 370 ezer gyermek jutott ellátáshoz, ugyanakkor Soltész Miklós idén februárban már több mint 560 ezer gyermekről beszélt, akik közül 360 ezer gyermek kap teljes támogatással étkeztetést, 230 ezer gyermek 50 százalékosat, bölcsődében és óvodában vagy iskolában étkeznek. A rászoruló gyermekek számának jelentős bővülése visszatükrözi azokat az előbb említett adatokat is, amelyek a társadalom jelentős elszegényedéséről szólnak. Mégis, év közben, az iskolai tanévben több mint félmillió gyermek kap étkeztetést, a nyári szünetben pedig alig 110 ezer gyermek. Ezzel a kérdéssel önök az elmúlt négy évben nem voltak hajlandóak érdemben foglalkozni. Sokat elárul a Fideszről, hogy a nyári étkeztetésről szóló kormány-előterjesztés összegző részében, ahol azt is szerepeltetni kell, hogy az adott dokumentum miként kapcsolódik a kormány programjához, az áll, hogy a rendelettervezet nincs közvetlen összefüggésben a kormányprogrammal. Valóban, hiszen a kormánynak programja sincsen, az előző négy évben pedig szóba sem került a gyermekszegénység vagy a gyermekéhezés kérdése [[Közbeszólás a Fidesz soraiból: Idő! Idő!]] A "folytatjuk" jegyében a kormánynak most sincs semmilyen közvetlen viszonya sem a gyermekek nyári étkeztetéséhez, sem a gyermekéhezés felszámolásához, sem a szegények támogatásához [[Az elnök többször csenget.]] Államtitkár Úr! Kérdezem, mit tesznek azért, hogy egyetlen gyermek se éhezzen ma Magyarországon, miért nem lehetséges az, hogy a gyermekek nyári szociális étkeztetése megoldott legyen [[Taps az MSZP soraiban.]]
ParlaMint-HU_2014-06-19-interpellation-IC7_165	[[Z. KÁRPÁT DÁNIEL (Jobbik):]] Tisztelt Elnök Úr! Tisztelt Ház! A kormányzat immáron több mint egy esztendeje újabb és újabb határidőket jelöl meg az úgynevezett devizahiteles-kérdéskör rendezését illetően. Előbb a Kúriára várt, majd az Európai Bíróságra, egyéb döntéshozó szervekre, manapság újra a Kúriára, és most, amikor látszólag kapuk nyílnak, akkor megjelöl egy őszi határidőt, azzal a kitétellel, hogy előbb a Bankszövetséggel méltóztatik tárgyalni, és majd ha a Bankszövetséggel valami közös megoldásnak látszó valamire jut, azt méltóztatik előterjeszteni az Országgyűlés számára. A Bankszövetség eközben olyan megnyilatkozást tesz, miszerint ő elvárja azt - pontosan idézem: elvárja -, hogy a banki szisztéma érzékenységét figyelembe véve foganatosítsák ezt a megoldást, ami önmagában felháborító, hiszen azt tapasztaljuk az utóbbi években, hogy minél többször ül le munkareggelizni a kormányzat a Bankszövetséggel, a cselekvési kedve bizony annál inkább lankad. Éppen ezért a Jobbik azonnali megoldást szorgalmaz, nem őszig történő egyeztetgetéseket és várakozásokat, hiszen minden hónapra magyar családok százainak az élete mehet rá, és önök évek óta ezt a "húzd meg, ereszd meg" játékot játsszák. Négy év alatt végül is az egyetlen, a legalább a szerencséseknek kedvező végtörlesztést leszámítva képtelenek voltak olyan megoldást kidolgozni, ami teljeskörűen szavatolná az érintett emberek biztonságát. Ezzel szemben most nagyon keményen, retorikailag nagyon keményen kiállnak a tévéstúdiókban a kamerák elé, és azt állítják, hogy az utolsó indokolatlanul elvett forintot is vissza kell venni ettől a bankrendszertől. Na, erre a mondatra várt a Jobbik több mint három éve, hiszen a rendszeresen benyújtott törvényjavaslataink indoklásában rendre ez szerepel. Pontosan ezért szorgalmazzuk a hitelek felvételkori árfolyamon történő forintosítását, ez ugyanis az egyetlen megoldás azt illetően, hogy az utolsó indokolatlanul elvett forintot is "a szennyező fizet" elve alapján adjuk vissza az embereknek, a bajokat, károkat pedig hárítsuk vissza azokra, csak az érintett bankokra, de azokra, amelyek okozták őket. Ezzel szemben mi történik a valóságban? Az Igazságügyi bizottság előtt a fideszes többség elutasította azt a jobbikos indítványt, melynek értelmében nemcsak a forintosítás alapjait teremthettük volna meg, hanem mondjuk, szavatoltuk volna azt, hogy senkinek nem verhetnék dobra a házát, lakását annak becsértékének több esetben alig 30-40 százalékán, ezt leírva a tartozásból, hogy aztán jöjjön a bank, és újabb milliókat, adott esetben tízmilliókat követeljen az embertől. Tehát a Jobbik letett egy olyan javaslatot, ami szó szerint családok életét, létbiztonságát szavatolta volna. A fideszes többség lesöpörte, aztán kiáll a kamerák elé, és azt mondja, hogy az utolsó forintot is visszaveszi, visszacsoportosítja az emberek számára. Csak az a baj, hogy a cselekvés egyáltalán nem ezt mutatja, hiszen benyújtottuk a károsultak soronkívüliségét megcélzó javaslatunkat, a károsultak illetékmentességét megcélzó javaslatunkat; rendre, egyesével sorban és nagyon sokszor indoklás nélkül a Fidesz-KDNP-többség ezt ugyanúgy lesöpörte, mint az előző ciklusban. Adódik tehát a kérdés: mi veszi el a Fidesz-KDNP-kormány cselekvési vágyát, mitől lankad akkor, amikor cselekedni kéne [[Taps a Jobbik padsoraiban.]]
ParlaMint-HU_2014-06-19-urgent_question-AC7_360	[[DR. VARGA LÁSZLÓ (MSZP):]] Köszönöm a szót, elnök úr. Tisztelt Képviselőtársaim! Tisztelt Legfőbb Ügyész Úr! 2014. május 20-án jogerősen felmentette a bíróság Molnár Gyula volt újbudai szocialista polgármestert, ezzel helyreállította a becsületét, egy boszorkányüldözésnek lett vége, de nyilvánvalóan nem teheti ez az ítélet helyre azt a helyzetet, hogy - a 2010-es országgyűlési és polgármesteri választást is befolyásoló módon - befolyásolta az ügyészség boszorkányüldözése az ő sorsát. Azért mondom ezt, és azért kezdem ezzel, hiszen 2011 márciusában Miskolc szűk különbséggel megválasztott polgármestere, a fideszes Kriza Ákos feljelentést tett ismeretlen tettesek ellen több ügyben is. 2011 márciusáról beszélek, és azóta több mint három éve gyakorlatilag egyetlenegy ügyben sem sikerült bizonyítást nyerni annak, hogy bármi is történt volna. 74 feljelentést tett, a részletes meghallgatások, a szakértők bevonása, a tanúkihallgatások megtörténtek, többször lezárták az ügyeket, és mégis mindig-mindig újraindultak. Szemben ezzel, ha ellenzéki vagy baloldali bejelentések, feljelentések történnek, akkor a kivizsgálás felületes, nincs szakértők bevonása, a potenciális gyanúsítottakat kérdezik csak meg arról, hogy történt-e bűncselekmény - nyilvánvalóan az ő állításuk az, hogy nem -, a feljelentő kifogását pedig indokolás nélkül elutasítják azzal, hogy nem érintettek. Az ország nyilvánossága is láthatta, hogy a trafikmutyi kapcsán sem kapkodtak annyira, és nem törték magukat annyira, mint egyes ellenzéki politikusokat érintő ügyekben. Azonban tegnap egy példaértékű döntés született: ötödjére mondták ki a volt holdingigazgatóról Miskolcon, hogy nem követett el konkrét ügyben bűncselekményt. A nyomozó hatóság egyszer már egy részletes vizsgálat után lezárta ezt, az ügyészség újranyitotta, megvizsgálta, és megint csak lezárta a nyomozást. Pótmagánvádat nyújtott be a polgármester, amit egy fővárosi ügyvédi irodával nyújtott b [[Az elnök csengetéssel jelzi az időkeret leteltét.]] , majd azt is megfellebbezte, amikor felmentették az illetőt [[Az elnök ismét csenget.]] Tehát folyamatos felmentő ítéletek születnek, mégis úgy látjuk, hogy önök boszorkányüldözést folytatnak. Kérdezem tehát, hogy egyenlő mércével mér-e minden esetben az ügyészség. Köszönöm, elnök úr [[Taps az MSZP padsoraiban.]]
ParlaMint-HU_2014-06-19-urgent_question-AC7_361	[[HARANGOZÓ GÁBOR ISTVÁN (MSZP):]] Köszönöm a szót, elnök úr. Tisztelt Államtitkár Úr! Szabolcsban a meggy felvásárlása 40-90 forintos áron kezdődött meg, ez az összeg még a szedés költségeit sem fedezi. Sok helyen már át sem veszik a termést, így több ezer kistermelő nem tudja értékesíteni a termését. Vannak, akik szerint ilyen alacsony árat semmi sem indokol - kartellezésről beszélnek. Mások szerint a tavalyi termés is még raktáron van, így nincs kereslet. Továbbá méretproblémák is nehezítik a jó ár kialakulását. Egy biztos, államtitkár úr, hogy ha nem történik valami, akkor a termés jelentős része a fán fog maradni. Államtitkár úr, most kell a termelőket megsegíteni. Hívják tárgyalóasztalhoz a feldolgozókat, kezdjenek intervenciós felvásárlásba, hogyha kell, hogy megmozduljon a piac. Budai Gyula és elnök úr is még magoszos korában 150 forintos árnál már tüntetést szervezett. Azóta Budai Gyula továbbra is a kisgazdálkodók helyzetbe hozásáról beszél, de ehelyett csak azt látjuk, hogy a rombolásban és a haverok helyzetbe hozásában sikerült jeleskednie; miközben nincsen valódi termelői érdekvédelem, a termelőknek nincsen alkupozíciója, a téeszek megszűnése óta nagyszámú, viszonylag alacsony erejű termelő verseng egymással ahelyett, hogy összefognának, és egységesen lépnének fel a piacon. Elégtelen a marketing, nincs piacelemzés, nincs megfelelő versenytársfigyelés, tájékoztatás, és nincsenek azok a háromoldalú keretmegállapodások, amelyekkel az áruházlánci megállapodások előtt már egy normális árat lehetne rögzíteni. Államtitkár úr, világosan látszik, hogy a piac szereplői erre önmaguktól nem képesek, a minisztériumnak kellene azért tenni, hogy valami ezen a téren elinduljon, és kialakuljanak azok az összefogások, azok a szövetkezések, amelyek egyébként Nyugat-Európa virágzó családi gazdaságait versenyképessé tudják tenni [[Taps az MSZP soraiból.]]
